‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- אם בת 52 נדקרה למוות בסכין‬ ‫המשטרה מחפשת אחר בנה הנעדר -‬
‫- מספר חסוי -‬
‫הלו?‬
‫שוב פעם שתיקה?‬
‫מי זה?‬
‫התקשרת אליי אתמול?‬
‫מה?‬
‫תודה לאל! זה באמת היית אתה, סאטורו.‬
‫אני רואה את הדמיון לאמך.‬ ‫זוכר אותי? אני סאוואדה.‬
‫עבדתי עם אמא שלך במחלקת החדשות‬ ‫של ערוץ הטלוויזיה אישיקארי.‬
‫כיום אני עיתונאי עצמאי.‬
‫אל תדאג. לא התקשרתי למשטרה.‬
‫ואני גם לא מי שהרג את אמא שלך.‬
‫אתה לא חושד בי?‬
‫כמובן שלא.‬ ‫לא ייתכן שאמך גידלה בן שיהרוג אותה.‬
‫מה קרה?‬
‫לנערה הזו יש בוודאי מידע חיוני.‬
‫הוא רצה להשתיק אותה.‬ ‫-כן.‬
‫מצאנו את טביעות האצבעות שלה‬ ‫על הסכין שבאמצעותה נרצחה האם.‬
‫לאחר ששכנע אותה לסייע לו להרוג את אמו,‬ ‫הוא כבר לא היה זקוק לה יותר.‬
‫לכן הוא ניסה להיפטר ממנה.‬
‫לא.‬
‫זה בכלל לא נכון.‬
‫סאטורו.‬
‫אני צריך לספר לך משהו.‬
‫ביום שסאצ'יקו נרצחה,‬
‫היא התקשרה אליי.‬
‫היא רצתה לדבר על...‬
‫סדרת החטיפות והרציחות‬ ‫שהתרחשו לפני 18 שנה.‬
‫שלום, לא דיברנו הרבה זמן.‬
‫סאצ'יקו פוג'ינומה מדברת.‬
‫ובכן...‬
‫זה בקשר לחטיפות מלפני 18 שנה.‬
‫היא אמרה שייתכן‬ ‫שהיא יודעת מי היה הרוצח האמיתי.‬
‫אז מי היה הרוצח האמיתי?‬ ‫היא לא אמרה לי‬ ‫כי היא לא היתה בטוחה ביחס לשמו.‬
‫אבל...‬
‫יש לי הרגשה שמצאנו אותו סוף-סוף.‬
‫סדק זעיר בעקבותיו‬ ‫המוסתרות בקפידה של הרוצח.‬
‫כדאי שתקרא את זה.‬
‫זה הדוח שקיבצתי‬ ‫על הפשעים שהתרחשו לפני 18 שנה.‬
‫תודה.‬
‫- נעצר גבר בשנות ה-20 לחייו -‬
‫- ילדה נוספת נרצחה -‬
‫- קאיו הינאזוקי -‬ ‫-איה נאקאנישי -‬
‫- ילד נעדר -‬
‫- הילד הנעדר, הירומי סוגיטה -‬
‫-חשוד ברציחות הילדים -‬
‫- נעצר גבר שעובד בשירות אספקת מזון -‬
‫העקבות מסביב ליחידת האחסון‬
‫תאמו למגפי הגומי שנעלו במקום העבודה‬ ‫של ז'ון שיראטורי, "שיראטורי תעשיות מזון".‬
‫הוא הכניס אותה למקפיא תעשייתי‬ ‫וריסס אותה,‬
‫כדי שתקפא במהירות.‬
‫- שיראטורי חשוד ברצח ילדים -‬
‫- נרצחו במקפיא תעשייתי -‬
‫יוקי בחיים לא היה עושה דבר כזה.‬
‫- שיראטורי תעשיות מזון -‬
‫זאת אשמתי.‬
‫אם הייתי רק... מתעקש יותר שהוא חף מפשע...‬
‫יוקי הוא לא הרוצח!‬
‫-הרוצח נתפס!‬
‫לא! יוקי הוא לא הרוצח!‬ ‫-סאטורו! תשכח מכל זה.‬
‫סאטורו...‬
‫זה לא שסאצ'יקו לא האמינה לך.‬
‫לגרום להם לשכוח ממקרי הרצח?‬
‫המשמעות היא גם למחוק את זיכרונותיהם.‬
‫אני יודעת שזה לא בסדר.‬
‫אבל אני בכל זאת רוצה‬ ‫שהילדים ישכחו שכל זה קרה.‬
‫היא רק רצתה להקל את הנטל עליכם.‬
‫ניסינו להקל עליכם...‬ ‫כדי שאתם, הילדים, תשכחו מזה.‬
‫- שיראטורי נעצר בחשד לרצח הירומי -‬
‫בכל אופן, לז'ון שיראטורי לא היה אליבי‬ ‫ולכן אני לא חושב שזה היה משנה.‬
‫היי.‬ ‫-כן?‬
‫לך קודם לאכול משהו.‬ ‫-טוב.‬
‫- מספר חסוי -‬
‫הלו?‬
‫סאטורו?‬
‫תודה לאל, השארת את הטלפון פתוח.‬
‫איירי?‬
‫את בסדר?‬
‫כן. תקשיב, אני רוצה לדבר על הרוצח.‬
‫נוכל להיפגש?‬
‫אל תדאג, איירי מבטיחה לבוא לבד.‬
‫טוב, ניפגש מתחת לגשר.‬
‫תודה, אגיע לשם מיד.‬
‫יכולתי פשוט לשאול אותה על הרוצח בטלפון.‬
‫אבל...‬
‫סאטורו, אני כאן!‬
‫סליחה שאיחרתי,‬ ‫הייתי צריכה להיפטר מהבלשים שעקבו אחריי.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני מתבייש שחשבתי‬ ‫שזאת אולי מלכודת שהמשטרה טומנת לי.‬
‫אמרתי את זה בקול רם.‬
‫טוב, לא היתה לך ברירה!‬ ‫בסופו של דבר אתה נמלט מהחוק.‬
‫ובכן...‬
‫ראיתי את פניו של הרוצח.‬
‫זה מישהו שאת מכירה?‬ ‫-לא, אני לא מכירה אותו.‬
‫אבל יש לי הרגשה שפגשתי אותו לאחרונה.‬
‫כנראה במסעדה.‬
‫במסעדה?‬
‫אז גם אני פגשתי אותו?‬
‫מי זה?‬
‫סאטורו!‬
‫אני מבינה איך אתה מרגיש,‬ ‫אבל אל תעשה משהו פזיז.‬
‫כן.‬
‫אני כמו מלאך המוות.‬
‫אני מנסה לעשות את הדבר הנכון,‬
‫אבל ככל שאני מנסה,‬ ‫אני גורם למעורבים יותר סבל.‬
‫זה לא נכון.‬
‫כל מה שלפנינו טרם התרחש.‬
‫הסוף עדיין נמצא הרחק בעתיד‬ ‫ואיש אינו יודע עדיין מהו.‬
‫מוקד, החשוד אותר מתחת לגשר.‬
‫אתה סאטורו פוג'ינומה?‬ ‫-החשוד נעצר בשעה 16:50.‬
‫אתה עצור באשמת רצח, ניסיון לרצח ופריצה.‬
‫סאטורו לא עשה את זה.‬
‫אני מצטערת, סאטורו!‬
‫הובלתי את המשטרה ישירות אליך.‬
‫אף על פי שהבטחתי לבוא לבד.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני מצטערת, הכול באשמתי!‬
‫איירי, את טועה.‬
‫אני יכול להמשיך הלאה‬ ‫כי אני יודע שאת עדיין מאמינה בי.‬
‫סאטורו...‬
‫תודה, איירי.‬
‫אני שמח שבטחתי בך.‬
‫אני ממש שמח...‬
‫שהכרתי אותך.‬
‫- 29 בפברואר (יום שני) -‬
‫חזרתי...‬
‫לשנת 1988‬
‫שוב...‬
‫סאטורו.‬
‫קראת את הספר שהשאלתי לך‬ ‫לפני שבועיים בערך?‬ ‫"האיש שהחליף מקומות" מאת פו?‬
‫סליחה, יכול להיות שעדיין לא גמרתי אותו.‬
‫יש לך שנייה, סאטורו?‬
‫אף פעם לא השאלתי לך ספר.‬
‫מה?‬
‫מי אתה, בדיוק?‬
‫אתה מתנהג אחרת מאז היום‬ ‫שראיתי אותך מסתכל על הינאזוקי.‬
‫אולי הבחנתי בזה‬ ‫כי גם אני יודע על החבלות של הינאזוקי.‬
‫זה לא טוב. הייתי עסוק מדי בהינאזוקי‬ ‫ולא הקפדתי לחפות על עצמי.‬
‫ייתכן שהבחנתי במצב,‬ ‫אבל אני גרוע בנקיטת מעשים.‬
‫אבל אתה נעשית מעורב ממש מולי.‬
‫סאטורו הקודם בחיים לא היה מתנהג ככה.‬
‫תגיד לי, מי אתה?‬
‫אני...‬
‫אני מגן על הצדק.‬
‫כלומר...‬
‫זה מה שאני רוצה להיות.‬
‫כנראה עליי לספר לקניה את האמת.‬ ‫קניה... מישהו עומד לרצוח את הינאזוקי.‬
‫ראיתי אותה אחרי שהתעללו בה.‬ ‫אם זה היה קורה בלילה,‬
‫הינאזוקי היתה מתה.‬
‫לכן, בפעם הבאה,‬
‫אני מתכוון לעצור את זה.‬
‫סאטורו, אתה כבר מגן על הצדק.‬
‫היי, אמא.‬
‫אתה עדיין ער?‬
‫אני רק רוצה שתזכרי.‬
‫אפשר לנסוע ליואנו ברכבת אחת מבלי להחליף.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫לילה טוב.‬
‫ברגעים כאלה זה נעשה חשוב.‬
‫- 2 במארס (יום חמישי) -‬
‫יום הולדת שמח!‬
‫הנה המתנות שלכם.‬ ‫-אנחנו כבר נותנים מתנות?‬
‫הנה. הנה המתנה שלי. בבקשה.‬ ‫-תודה!‬
‫בבקשה.‬
‫זה היום.‬
‫המעשים שלי היום ישנו את העתיד.‬
‫ממש טעים.‬
‫שכחתי משהו בבית הספר, אחזור מיד.‬
‫אתה הולך בשעה כזאת?‬ ‫-כן.‬
‫תיזהר, טוב?‬
‫- שיראטורי תעשיות מזון -‬
‫מה? מי עשה את זה?‬
‫- תמות -‬
‫ז'ון, תתקשר למשטרה!‬ ‫-כן!‬
‫טוב. עכשיו תוכל המשטרה‬ ‫לתת ליוקי אליבי על מעשיו הערב.‬
‫- הגנה עצמית באמצעות חפצי בית -‬
‫- איך לבנות אקדח הלם ממצלמה חד פעמית. -‬
‫- 1. פרקו את המצלמה -‬
‫- 5. הכניסו את כפתור המבזק וסיימתם! -‬
‫אם רק אצליח להיפטר ממך...‬
‫הינאזוקי לא תצטרך למות!‬
‫תנסה להירגע.‬
‫לא יכולתי שלא להרגיש‬ ‫שהינאזוקי נמצאת בסכנה היום.‬
‫אז תבוא לדבר איתי.‬
‫אתה כבר לא לבד בסיפור הזה.‬
‫זהו זה.‬
‫קניה, אני צריך שתעזור לי.‬
‫אתה צריך לקחת את זה.‬
‫כן, בטח, אני לא מאמין לך.‬
‫הגיע כבר הזמן לומר, "לילה טוב"?‬
‫בואו נפנה את השולחן.‬
‫טוב.‬
‫תודה רבה שאירחתם אותנו היום.‬ ‫-תודה רבה.‬
‫תודה!‬
‫תיזהרו בדרך.‬ ‫-טוב.‬
‫תודה רבה שאירחתם אותי.‬ ‫-תישמרו על עצמכם.‬
‫תודה רבה שאירחתם אותי.‬ ‫-תודה שבאת.‬
‫טוב. אלך ללוות את הינאזוקי הביתה.‬ ‫-טוב.‬
‫הינאזוקי.‬
‫זה יהיה בסדר מצדך אם אחטוף אותך עכשיו?‬
‫אתה טיפש?‬
‫כן, לכן זה המשפט היחיד‬ ‫שהצלחתי לחשוב עליו.‬
‫הגענו.‬ ‫מה זה?‬
‫זה היה פעם חדר המועדון‬ ‫של מועדון ההוקי קרח של איזומי.‬
‫עכשיו משתמשים בו רק כמחסן.‬
‫בואי נלך.‬
‫סאטורו!‬
‫קניה!‬ ‫-תעזור לי להכניס את התנור פנימה.‬
‫טוב. למה שלא תיכנסי ותחכי לנו, הינאזוקי.‬
‫תלכי עד הסוף.‬
‫הכול הסתדר טוב, מה?‬
‫כן, עשינו עבודה טובה.‬
‫ובכן, כדאי שנזוז.‬
‫ביי. אחזור מחר.‬
‫תודה.‬
‫סאטורו, קניה.‬ ‫את לא צריכה להודות לנו. אנחנו חברים.‬
‫אל תדאגי, קאיו.‬
‫אנחנו מבטיחים שנשמור עלייך.‬
‫להתראות.‬
‫תודה, קניה.‬
‫עדיין מוקדם מדי בשביל להודות.‬ ‫החלק הקשה עוד לפנינו.‬
‫כן.‬
‫סוף-סוף קראת לה קאיו.‬ ‫-מה? לא נכון.‬
‫כן נכון.‬ ‫-לא נכון.‬
‫פשוט לא שמת לב.‬
‫לא קראתי לה קאיו.‬ ‫-כן קראת לה!‬
‫אולי כן...‬
‫הארוקו נומורה.‬ ‫-כאן.‬
‫קאורי האסבה.‬ ‫-כאן.‬
‫קואיצ'י האמאדה.‬ ‫-כאן.‬
‫קאיו הינאזוקי.‬
‫נראה שקאיו שוב מאחרת.‬
‫סאטורו פוג'ינומה.‬
‫כאן.‬
‫קאזומה הוריגוצ'י.‬ ‫-כאן.‬
‫יוקו מאטסומוטו.‬ ‫-כאן.‬
‫מיסאטו יאנאגיהארה.‬ ‫-כאן.‬
‫אמי יוקי.‬ ‫-כאן.‬
‫נאוקי ואטאנאבה.‬
‫שלום, שמי יאשירו,‬ ‫אני מורה בבית הספר היסודי מיקוטו.‬
‫תוכל לקשר אותי‬ ‫עם האחראי למקרי התעללות בילדים?‬
‫אני מצטער שעירבתי גם אותך בזה, הירומי.‬
‫אני רק שמח שמישהו מעוניין בעזרה שלי.‬
‫חוץ מזה, אם לא הייתי כאן,‬ ‫הייתי נמצא לבד בבית עד שמונה בערב.‬
‫אני מבקש סליחה גם ממך, קאיו.‬ ‫על שאת צריכה להיות סגורה כאן.‬
‫לא. אף פעם לא נהניתי כל כך.‬ ‫אני שמחה שהיה לי אומץ לבוא.‬
‫אז מה יקרה בסוף?‬
‫אל תדאג.‬
‫אקח את האחריות עליי.‬ ‫-אתה טיפש?‬
‫אם רק נגיד שזה היה רעיון שלי...‬ ‫ושאתם פשוט עזרתם לי...‬
‫אף אחד לא ייכנס לצרות.‬
‫נכון.‬
‫לא חשבנו על זה בכלל, מה?‬
‫סאטורו?‬